Меглена Плугчиева: Заради афганистанците престъпността в Германия се е увеличила 3 пъти! ЕС е пред взрив!
![Меглена Плугчиева: Заради афганистанците престъпността в Германия се е увеличила 3 пъти! ЕС е пред взрив!](https://zemya.bg/wp-content/uploads/2023/11/Меглена-Плугчиева-850x560.jpg)
– Берлин – също като Лондон, е град с бяло малцинство. Преминати са всички червени линии, претоварено е с бежанци – от Ирак, Афганистан, Сирия, Северна Африка, плюс бежанците от войната в Украйна.
– Ужасяващи размери са достигнали сексуалните престъпления срещу жени в периода 2015 – 2023 година, като само регистрираните случаи са над 7000. Има квартали, където полицията не се осмелява да влезе. И през тази година Берлин беше бойно поле в новогодишната нощ, припомня бившата вицепремиерка и посланик във ФРГ.
Меглена Плугчиева е дългогодишен политик и дипломат. През 2004 – 2008 година е посланик на България в Берлин, от май 2012 година – в Швейцария, от декември същата година е и извънреден и пълномощен посланик в Княжество Лихтенщайн. Беше наш посланик и в Черна гора. През 90-те години е народен представител от БСП, а в кабинета “Сакскобургготски” е зам.-министър на земеделието и горите. Вицепремиер в правителството на Сергей Станишев, отговарящ за усвояването на европейските фондове. Носител е на Златния почетен знак на МВнР за принос за присъединяването на страната ни към Европейския съюз, носител на двата най-големи ордена на ФРГ – Федерален кръст за заслуги Първа степен и Федерален кръст за заслуги със звезда.
– Госпожо Плугчиева, правителството разпространи петте условия на Австрия, които България и Румъния подписахме, за да получим достъп до Шенген по въздух и море. Приемането на 6000 бежанци от Сирия и Афганистан не е сред тях. Откъде дойдоха подозренията, че сме казали „да“ и на това условие?
– Решението за нашето частично приемане в Шенген като че ли има две части. В навечерието на Нова година кратко беше обявено, че е взето решение Шенген да се отвори за България и Румъния по въздух и вода. Други подробности нямаше. Постепенно излязоха допълнителни факти, приемането е частично, а и то не е безусловно, както би трябвало да бъде.
Поставят се допълнителни изисквания за засилване на контрола на границата ни с Турция с участието на Frontex – Европейската агенция за гранична и брегова охрана. От австрийската преса става ясно, че присъствието на представители на Frontex трябва да се засили поне три пъти. Предвижда се и засилване на граничния контрол между България и Сърбия, между България и Румъния.
Допълнително се въвеждат условия за непредвидени проверки на случаен принцип от страна на граничната полиция на Австрия, у нас и на летищата в Австрия даже и за освободените от контрол наши граждани, които влизат в страната.
България и Румъния трябва да приемат съгласно Дъблинското споразумение всички бежанци, които първо са били регистрирани в България и са стигнали в Австрия. По коментара от днес, 3 януари, на г-жа Марияна Ташева, директор на Агенцията по бежанците, те явно са 6000 с натрупване за неизвестно дълъг период, и ние трябва да ги приемем обратно, а нашите центрове са с почти вече пълен капацитет – 72%, и нямаме готовност толкова бързо да приемем тези, които ще бъдат върнати от Австрия.
Анексът към решението на Европейския съвет, който представлява Декларацията, подписана от Австрия, България и Румъния на 29 декември 2023-та, предвижда още и прилагане на взетите решения от Съвета през ноември, а именно, че влизащите нови мигранти трябва да бъдат задържани за процедурата на проверка дали да получат убежище или не в страните външна граница на ЕС, която сме ние, а не когато пристигнат в желаната от тях страна, както беше досега, съответно в Германия, Австрия и други западноевропейски страни.
Тъй като нашето правителство не излезе навреме с ясна и точна информация, се създаде подозрение, че има още факти, които не са оповестени, но се съдържат в декларацията, която Австрия, България и Румъния са подписали в последния работен ден на 2023 година.
Трябва да се добави, че по темата за сухопътен Шенген Австрия заявява, че докато не се изпълнят петте условия, не може и дума да става за преговори за сухопътен Шенген и определяне на конкретната дата. Разбирате, че изпълнението на критериите иска време, ресурси и едва при положителна оценка за изпълнението им, може да се започнат преговори за сухопътен Шенген, който всъщност е най-важен за нас.
– Защо се говори точно за бежанци от Сирия и Афганистан?
– Защото това са проблемните мигранти, които са в Западна Европа и специално – в Германия и Австрия. Най-голямо натоварване с бежанци има в Германия, затова страната не спазва шенгенските правила и продължава граничния контрол с Полша, Чехия, Австрия, който по регламента на Шенгенското споразумение може да бъде въвеждан само за 6 месеца при извънредни обстоятелства. От пандемията насам на практика горепосочените страни не спазват правилата на Шенген, но изискват от нас и ни поставят и допълнителни условия.
По драмата с мигрантите и изчерпания капацитет за приемане на нови мигрант, кметът на Берлин остро каза: „Ние вече седим върху буре с барут!“.
Западната преса бие тревога, че Берлин – също като Лондон, е град с бяло малцинство. Преминати са всички червени линии, претоварено е с бежанци – от Ирак, Афганистан, Сирия, Северна Африка, плюс бежанците от войната в Украйна. Говорим за хора с различен манталитет, различна култура, различна степен на образование. Най-проблемни са афганистанците, защото образуват криминогенния контингент, довел до повишаване на престъпността. В Германия излизат официални статистики, които сочат, че престъпността е увеличена три пъти през първата половина на 2023 година в сравнение с 2022 г. Ужасяващи размери са достигнали сексуалните престъпления срещу жени в периода 2015 – 2023 година, като само регистрираните случаи са над 7000. Има квартали, където полицията не се осмелява да влезе. И през тази година Берлин беше бойно поле в новогодишната нощ!
![](http://zemya.bg/wp-content/uploads/2024/01/Берлин.png)
Мигрантите, които създават престъпност, които помежду си провокират побоища, разпри, нападения с ножове, са именно от Афганистан.
Неслучайно ЕС търсеше и търси мерки за решение на този критичен за Западна Европа проблем и така се стигна до споменатите вече решения на ЕС за по-затегнат режим по политиката за миграция и за даване на убежище и бързо експулсиране на мигранти с престъпления, даже и леки, в страните по произход. Лошото е, че страни като Афганистан, Сирия и други не ги приемат обратно.
– Закъсня ли решението на ЕС за по-строги мерки? След като контролът по границите беше върнат, как Германия успя да се препълни с мигранти?
– Всичко започна през 2015 година, когато Ангела Меркел официално и безпрецедентно отвори границите, без контрол на приемане на бежанци, като наред с нуждаещите се, с бягащите от война, в Германия влязоха терористи и престъпни елементи.
Военните конфликти, които се задълбочават като жестокост и брой, са друг фактор, който води до увеличение на миграционния поток към Европа.
Когато има война и започва глад и мизерия, като се прибавят климатичните аномалии, които също генерират бежанци, не може да не се предвиди, че този миграционен поток ще расте към Европа, която е континент на благосъстояние. Този континент обаче има предел. Европа закъсня с регулиране на процеса и няма единна миграционна политика. Веднага пояснявам, че ако Германия е претоварена, то има други страни, които категорично отказват да приемат бежанци, каквато е например Унгария. Но не е само тя.
– Нарисувахте драматична ситуация в Германия. Същата ли е картината в Австрия?
– В Германия, по мнение на техни анализатори и по реакцията на обществото и на отделните провинции, положението вече е неконтролируемо. Поставят контейнери за настаняване на бежанци в училищни дворове. Германската провинция Баден-Вюртемберг е приела повече мигранти, отколкото цяла Франция. В Австрия нещата все още не са излезли извън контрол. Затова Австрия прави всичко възможно, за да не допусне да стигне неуправляеми нива на миграционен натиск, каквито са те в Германия.
През септември тази година в Австрия предстоят парламентарни избори. Социологическите проучвания показват, че управляващата партия е на трето място според електоралните нагласи. Това означава, че обществото е недоволно и много тревожно. Управляващите търсят начин да регулират и да намалят миграционния натиск.
Трябва да е ясно и друго – страни като Германия или Австрия се изтощават икономически от претоварването с мигранти. Особено в Германия те тежат много на социалната система. Германците вече признават, че опитът им да интегрират милионите бежанци на пазара на труда е провал. Те са с друга религия и култура, не желаят да учат и да работят. Но и самата Германия носи голяма вина в това отношение, защото социалните помощи, които дава, са толкова високи, че бежанците нямат стимул да учат и да работят. Напрежението в германското общество е гигантско. Две трети от гражданите вече отхвърлят политиката на канцлера Шолц, защото тя не води до резултат, а ситуацията се влошава.
В Германия се говори, че е безсмислено да ходиш да работиш, след като всички новодошли получават пари наготово. Така те не само не допринасят за икономическото развитие, но тежат на бюджета и на социалните системи. И към всичко това се прибавя генерирането на престъпност.
– Едно от основанията за отваряне на границите, както и на либералната политика спрямо миграцията, бе недостигът на работна ръка. Австрия очевидно също има проблем с редица кадри, тъй като част от опозицията критикува управляващите за решението да отворят Шенген за българите само по въздух и вода. Те казват: „Болногледачките не пътуват със самолет, затруднявате хора, които ни помагат”. Но оказва се, очакванията за регулиране на пазара на труда са били излъгани. Изправена ли е сега Германия пред социална катастрофа?
– Категорично е изправена пред социален взрив! Политиката, с която смятаха, че ще решат проблемите на пазара на труда предвид демографската криза в Германия, а и в цяла Европа, претърпя пълен крах. Тези хора не можаха да се интегрират, да бъдат включени в работния процес и в генерирането на приходи в бюджета. Точно обратното.
Сега реално имаме още по-тежка ситуация отпреди – изключително много мигранти, които тежат на социалната система, и в същото време – колосален дефицит на работна ръка във всички сектори на германската икономика. В по-малка степен това се случва във всички западноевропейски страни.
Напрежението расте и то се отразява и в резултатите от изборите. Ръстът в подкрепата за дясната радикална партия „Алтернатива за Германия“, която остро критикува цялостната политика на коалицията, водена от канцлера Олаф Шолц, е факт. Същата тенденция наблюдаваме и в Австрия, където „Партията на свободата“ в момента е водеща в проучванията на общественото мнение. Сходна е ситуацията в Нидерландия, където на парламентарните избори през ноември 2023 г. на първа позиция се изкачи Герт Вилдерс с неговата крайнодясна, радикална, антиевропейска партия и сега се чака какво правителство ще бъде създадено.
Промениха се нагласите в Чехия и Словакия. Подобно е положението във Франция. Италия се задъхва от мигранти. Да припомня – през септември имаше дни, когато по 5000 мигранти стъпваха на Лампедуза.
Ситуацията в Европейския съюз е взривоопасна. Да не забравяме, че и икономическата не е в добро състояние. The Economist писа, че Германия е болният човек на Европа. В Германия се чуват отчаяни гласове за спасяване на германската икономика, която вече е в рецесия.
Големите концерни бяха „изсмукани“ и отидоха в Съединените щати, където в края на 2022 година беше гласуван закон срещу инфлацията и субсидии за инвеститорите, влизащи в Щатите. Така големите германски концерни напуснаха, а малките и средни предприятия са в постоянни фалити и този брой расте.
Разбирате, че когато икономиката не работи и когато се взимат грешни политически решения, едно от които беше тоталното затваряне на атомните електроцентрали в Германия , няма бизнес, който да издържи. Цените на енергоизточниците в Германия са от три до пет пъти по-високи от тези в Щатите.
Състоянието на германската икономика рефлектира върху Австрия, върху България, върху всички в ЕС. Една влошена икономическа ситуация, с високи социални и военни разходи, както и престъпност от неуправляем бежанския поток, изправя Европа пред взрив. Последиците ще се проявят в началото на юни, когато са европейските избори.
– Ръст на евроскептицизма изглежда неизбежен. Въпросът, ако се върнем към Шенген, е можеше ли България да не се съгласи с условията и особено с прием на бежанци, които са рискови и за националната сигурност?
– Не. Нямахме полезен ход. България трябваше да се съгласи на тази първа и незадоволителна крачка. Но трябва да е ясно, че нашите управляващи не се държат достатъчно отговорно, достойно и сериозно. Те не отстояват българските интереси.
Непрекъснатите скандали и новини също се изнасят навън. България има сринат имидж в Европа през последните три години. Новото правителство, коалиция или некоалиция, не преодоля този натрупан дефицит, управляващите не генерират доверие нито в страната, нито пък уважение и респект сред нашите партньори от ЕС.
Ако имахме сериозни, отговорни и компетентни управляващи, може би щяхме да постигнем и по-добри резултати в преговорите за Шенген.
– От години България твърди, че сме постигнали условията за членство в Шенген, че отговаряме на всички технически изисквания, че си пазим границата, а непрекъснато залавяме мигранти вътре в страната, често пъти – когато бусовете на трафикантите катастрофират. Това допринася ли към недоверието, което изпитват към нас?
– Оценките, които ни дадоха и европейските партньори – мисии от експерти, от Европейската комисия, от представители на Нидерландия и Австрия, показват, че ние изпълняваме критериите за Шенген. Това не е само наша хвалба. Тези критерии ги изпълняваме вече от 2011 г., но оставаме заложници на вътрешнополитическите интереси и проблеми на различните страни – членки на ЕС.
Важен е обаче и въпросът за имиджа на страната ни и политическото доверие. От българска страна се произвеждат лоши новини, политическа нестабилност цели три години, непрекъснато се коментират случаи на корупция, говори се за недостатъчно стабилна съдебна система. Това е част от цялата картина за България, която се представя и зад граница. Да, от една страна, сме постигнали добри резултати, от друга страна, сами компрометираме доброто си име сред партньорите. Реално се движим в ритъм една крачка напред, две назад.
Ако политиците и институциите стояха по-сериозно, по-достойно и компетентно, това щеше да създаде доверие и уважение, което да изпитват към нас както европейските правителства, така и техните общества. За съжаление, това е една от големите причини да бъдем сложени като момчето за бой в ъгъла и ние приемаме тази роля.
– Не е никак добре, че се съгласяваме с ролята на „момчето за бой в ъгъла“. Но има и друг въпрос – защо ни приемат и третират като втора ръка европейци и не е ли време да се защитим?
– Приемат ни за втора ръка, защото ние така се поставяме. Не успяваме да имаме ясен профил, да покажем добрите си страни, качества, икономика, култура, история, туризъм.
Ще ви дам пример – нашият Съюз по балнеология и здравен туризъм ме помоли за съдействие за разширяване на пазара в Австрия и австрийците ми казват: „Вие сте непознати или ви познаваме само от лошите новини във вашите медии“. През ноември на форум във Виена дойдоха висши представители от бизнеса и от политиката и в прав текст заявиха: „Българите сте световни рекордьори по неумение да представите всички прекрасни неща, които имате, не умеете да се рекламирате!“
Вижте Хърватия – направи бум – членство в Еврозона, и Шенген, и рекордьор по брой туристи, което води след себе си не само икономически ползи, а събужда и симпатия, респект и уважение! А ние запитваме ли се как изглеждаме в очите на другите навън?! И какво правим или трябва да направим, за да успеем?! Това би трябвало да е първостепенна задача на управляващите наред с ангажимента за благосъстоянието на народа ни и защита на националните ни интереси.
– Разочарована ли сте от факта, че дори и дата за сухопътен Шенген не постигнахме?
– Разбира се. Въздушен и морски Шенген е палиативно решение, което издава двойния стандарт на Европейския съюз. Лъсва двойният стандарт, че не се спазват законите, че не се прилагат правилата на ЕС еднакво към всички страни членки. Че има дискриминация спрямо нас и Румъния.
Де факто това е пиар жест, от който не следва нищо особено, освен по-тежки допълнителни условия и отдалечаване от реалното влизане в шенгенското пространство през сухопътна граница. А то е най-важно за икономиката ни, защото нашите ТИР-ове стоят по границите. Румъния изчисли, че загубите от дългия престой на границите са 2 на сто от БВП. Ние и това не сме изчислили.
Има и други икономически интереси, които никой не смее да коментира. Сега целият стоков поток тече през западноевропейските пристанища на Нидерландия, Германия и др. Ако влезем в Шенген, потокът бързо ще се преориентира от Солун и Александруполис през нас към Централна и Западна Европа.
Аз, заедно с десетки още колеги, се борихме, образно казано, със зъби и нокти за нашето членство в Европейския съюз. В момента обаче това не е Европейският съюз, в който влязохме.
Този двоен стандарт, това двуличие е изключително обидно, вижда се и към други страни , например страните от Западните Балкани, които от 20 г. слушат обещания за приемане в ЕС. Последни статистики показват, че 59% от гражданите на ЕС са песимисти за бъдещето на ЕС и това ще бъде наказано. В началото на юни тази година предстоят избори за нов европейски парламент. В повечето западноевропейски страни в победен ход са десни, радикални антиевропейски партии.
– Зад австрийското решение стоят ли и други държави? Виена е само инструмент, докато и други имат интерес да ни държат извън Шенген?
– Да, споделям това подозрение. Австрия е на портата на Балканите, както сама се оценява. В момента тя играе ролята на говорител на много други страни по драматичната ситуация, която предизвиква нелегалната миграцията в ЕС.